Тетяна Трощинська
Тетяна Трощинська | |
![]() |
Тетя́на Володи́мирівна Фе́дорів (більш відома як Тетя́на Трощи́нська; [1]) — українська журналістка та медіаменеджерка. Директорка департаменту стратегічного аналізу та розвитку соціально впливового контенту «Суспільного Мовлення» (із 2024 року), радіоведуча. Головна редакторка «Громадського радіо» (2018—2024). Лауреатка Премії імені Георгія Ґонґадзе у 2024 році.
Цитати
[ред.]«Журналістика – справа небайдужих людей. Якщо ми небайдужі як журналісти і журналістки, ми впливаємо на зміну політичної культури в країні. Якщо ми небайдужі, ми стаємо частиною боротьби за демократію та українську державність». — про роль журналістики під час отримання Премії імені Георгія Ґонґадзе "Зеленський не готовий прийняти частину українського суспільства і журналістів як партнерів" – журналістка та медіаекспертка Трощинська (18 липня 2024 року) |
«Ми можемо намагатися пояснювати аудиторії відмінності між живими журналістами, які працюють за стандартами, і такими помийками, як анонімні Телеграм-канали. Якби якась частина органів державної влади або всі в один день вийшли з Телеграму, це була би помітна акція. Але вони не можуть цього зробити, тому що мислять електорально. Тому що думають, що вони цю аудиторію потім конвертують у якийсь капітал на виборах. |
«Є дуже багато важливих рішень, які повинні бути підтримані українським суспільством або які мають бути йому пояснені. Але ти не розумієш, чому з тобою не говорять як із дорослим, чому тобі не кажуть правду. Інколи взагалі незрозуміло, хто і в який спосіб ухвалює рішення. То що це, як не гібридна боротьба з власним суспільством? |
«Так, вони стали більш чутливими і відповідальними. Це те, що я відзначаю з величезним задоволенням. Але водночас у нас немає ніяких прописаних правил чи формул, як висвітлювати війну, коли війна – у тебе на подвір'ї. І я не думаю, що в когось ці правила можуть бути. Частина з нас і я, наприклад, самоцензуруємось, десь намагаємося перестрахуватися. Я не бачу в цьому ніякої драми, якщо ми це обговорюємо. |
«Зараз цих помилок значно менше, але на самому початку широкомасштабного вторгнення було дуже багато моментів, пов'язаних з етикою. Наприклад, історія розстріляного росіянами Героя України Олександра Мацієвського, коли три дні в інформаційному просторі поширювали ім'я іншої людини. Чи історія загибелі дівчинки Лізи під час ракетного обстрілу Вінниці та вриванням фрілансера в реанімацію до її мами. Чи повідомлення, які стосувалися зґвалтувань, що чинили російські військові, коли описи про "свічечки, якими нібито були зґвалтовані діти" дозволяла навіть тодішня уповноважена з прав людини Верховної Ради. Зараз цього вже мало в роботі професійних журналістів». — про помилки в роботі українських журналістів під час війни в інтерв'ю "Українській правді" "Зеленський не готовий прийняти частину українського суспільства і журналістів як партнерів" – журналістка та медіаекспертка Трощинська (18 липня 2024 року) |
«Як людина, яка працювала в українській журналістиці в 2002–2004 роках, можу сказати, що вона ще не така критична, як тоді. З іншого боку, свобода слова і свобода медіа – та цінність, за яку, напевно, доведеться боротися завжди усім поколінням. Тому що, на жаль, будь-яка влада завжди намагатиметься обмежити свободу слова. |
«Це дуже складне питання. Я, напевно, не така ідеальна, як здається. Так, я працювала на "1+1" 7 чи 8 років. 2002, 2003, 2004 були роками справді цензури. У темниках було написано, що висвітлювати, а що ні, кого показувати, а кого не показувати, як знімати мітинг СДПУ(о) імені Віктора Медведчука – тогочасного голови Адміністрації президента, – щоб мітинг із трьох людей здавався таким, що там було їх бодай 20. |
«Беззаперечна перевага – харизма президента та уміння під час першого року повномасштабної війни дуже емоційно доносити у своїх промовах певні меседжі до великих західних аудиторій. Другий важливий момент – те, що президент несистемний: у нього не було хвилювань через те, що, мовляв, "таке не кажуть в ООН", "таке не кажуть західним партнерам", тобто він був готовий до сміливіших дипломатичних рішень. Третя перевага – у 2022 році президент не вживав тригерної і конфронтаційної лексики, яка була притаманна йому під час передвиборчої кампанії і в 2019–2021 роках, коли він просто відкидав усе, що було до нього. Тобто було відчуття, що він хоче згуртувати суспільство, навіть, можливо, пробачити тим, хто за нього не голосував. |
«Це – хороше питання. Я б це питання дуже хотіла поставити, наприклад, будь-кому із радників Офісу президента з комунікацій. У мене може бути гіпотеза і вона полягає у тому, що у президента просто не готові були говорити на цю серйозну тему. Комунікація щодо мобілізації була вибудувана неправильно від самого початку, коли розповідали про "наших котиків ЗСУ", "боженьок ППО", "сонечок", які можуть більше, ніж "прості смертні", які дивляться телевізор. Можливо, влада вірила в каву на кримській набережній уже в 23-му році? Можливо, я ж не знаю. Ну і вибори в 2024, відповідно. Тобто могла бути така орієнтація. У нас тут може бути з вами нескінченна кількість гіпотез. Але відповіді нормальної нам ніхто не дав. Ми бачимо те, що бачимо». — про те, чому Єдиний марафон не вирішує проблеми в комунікації влади в інтерв'ю "Українській правді" "Зеленський не готовий прийняти частину українського суспільства і журналістів як партнерів" – журналістка та медіаекспертка Трощинська (18 липня 2024 року) |
«Я можу сказати, що для великої частини аудиторії він себе вичерпав. І тут треба просто проаналізувати, яку роль він виконує зараз. Але для того, щоб дати відповідь на це запитання, треба собі чесно сказати, що були зроблені помилки і, можливо, їх треба виправляти. Просто розумієте, намагатися це все утримати під таким єдиним центром, це найпростіше рішення. Чи є воно ефективним? Я не знаю. Воно є певною мірою окозамилювальним. Мені здається, що зараз телемарафон створює ілюзію контролю інформаційного простору». — про те яким би був найкращий вихід у цій ситуації із телемарафоном чв інтерв'ю "Українській правді" "Зеленський не готовий прийняти частину українського суспільства і журналістів як партнерів" – журналістка та медіаекспертка Трощинська (18 липня 2024 року) |
Примітки
[ред.]